God eftermiddag.
Varsågoda och sitt. Jag vill gärna hälsa er välkomna.
Varje år vid den här tiden hyllar vi ideal som frihet, neutralitet...
...och medmänsklighet.
Jag vill berätta för er om en dödsdömd man i Kalifornien.
Hans resa från gängmedlem-
-till internationell fredsmäklare på gatuplan är ganska ovanlig.
Hans uppriktiga självrannsakan i fängelset-
-fick honom att uppmuntra ungdomar att inte gå i hans fotspår.
Om vår värld skapar en förtappad själ-
-är det då inte vår plikt att låta varje liv räknas?
Minns hans namn.
Stanley "Tookie" Williams.
Jag var kung över Crips. Och se vad jag är kung över nu.
Det här är ingen gladiatorskola. Man kan inte bevisa något här.
Man blir inte man här. Se på mig!
Hej. Ursäkta att jag är sen.
Du fick väl skjuta dig ut från South Central? Dåligt skämt.
Jag har läst ditt utkast.
En bok om bildandet av Crips-gänget? Barbara, det är inte du.
Jag vill inte skriva fler historiska romaner. Vi står mitt i en tragedi.
10 000 unga, svarta män har dött till följd av gängvåld de senaste 20 åren.
-Ja, men hur säljer vi det? -Det är ditt jobb att ta reda på det.
Men nånting måste göras. Min bok ska skapa uppmärksamhet.
-Det är inte likt dig. -Jag är mor.
Min son är i riskzonen. Jag måste bara skriva om det här.
-Vad vet du om den där "Tookie"? -Han är odjuret som startade det här.
-Kan du få en intervju? -Jag har försökt.
Han är dömd till döden på San Quentin.
Mordvapnet var ett avsågat pumphagelgevär av märket Ithaca.
...hittades bakom disken. Mannen sköts i huvudet.
Andra skottet gick in genom ryggen.
Den punkterade lungan tyder på att skottet avfyrades på nära håll.
Hagel i mattan under offret indikerar att skottet kom uppifrån.
-Hur mycket stals från kassan? -120 dollar.
En man död på en 7-Eleven. Tre andra döda för 120 dollar.
-Åklagarmyndigheten har inte mer. -Jag måste... Ursäkta. Vi stänger nu.
Har juryn enats om ett utslag?
Ja, herr domare.
Vi finner den åtalade, Stanley Williams, skyldig till alla fyra mord.
Jag dödas av mina egna.
San Quentin-fängelset, 1981
-Tookie! Min hjälte! -Hur är läget?
Tookie! Tookie! Tookie!
Öppna munnen och räck ut tungan.
Böj dig framåt. Sära på benen.
-Vakter i gången! -Hur är läget?
Du hamnar i första raden. Välkommen hem!
Hälsa Took!
-Vad kan jag göra för er? -Varför vill Williams inte träffa mig?
Det vet jag inte. Jag är bara hans offentlige försvarare.
Han har inte pratat med journalister på tio år.
-Hur ser hans fall ut? -Det får jag inte uttala mig om.
Men hans chanser är minimala.
Alla som ska ut på gården ställer sig utanför sin cell!
Hårdingarna från D-blocket har gått in i Eastside. Stjäl smycken, pengar...
Vet du vad SSB står för? Gör du det?
-Sammanslutningen av Svarta Bröder. -Vi håller ihop till 300 procent här.
Annars kommer nazisterna och arierna och styr allt.
Ingen gör nåt om inte jag säger det.
Säg till Deuce att jag väntar på gården.
Ge mig fem till!
Vänta. Upp med armarna.
-Skit också. -Nu brakar det lös.
Nu är det fest i San Q.
Jag sköter block D nu. Har du nåt emot det?
Nej, det har jag inte.
Har han fått med de andra gängen på det?
Icke-medlemmar betalar hyra. Langarna betalar skatt till honom.
Han styr varenda insmuggling i fängelset.
Kan vi sätta dit honom för nånting?
Varför spelar du så högt? Det är kvinnofientlig skit.
-Tack och lov. Charles? -Vad?
Vart ska du?
-Och dra upp byxorna. -Jag sticker till pappa.
Varför klär du dig så där när du ska till pappa?
Om du klär dig som en ligist blir du behandlad som en.
-Ta hand om dig. -Klart.
"Klart"...
Vakter i gången!
Alla som ska ut på gården ställer sig utanför sin cell!
Kom då!
Se upp, Took!
-Vad är det som händer? -Flytta dig.
Stanna! Stanna eller så skjuter jag!
Lugn.
Perfekt. Lås in dem båda. Williams kan ruttna där inne.
Era jävlar!
Nu räcker det, Albert.
Tyst!
Det är din sista varning. Nu kommer vi.
Låt honom vara i fred. Ni vet att han har blivit tokig.
Gör så mot mig i stället.
-Det är inte ditt problem. -Jag gör det till mitt problem.
-Gör det mot mig i stället. -Håll dig utanför.
-Gör det mot mig! -Lugna dig.
-Kom an. -Låt honom smaka på den.
Kom an.
Var det allt?
Tookie?
Kommer du ut i gården i dag, mr Pierson?
-Vem är det? -Vi kallar honom gamlingen.
Han har inte varit utanför sin cell sen han kom.
Jag frågar alltid om han vill gå ut. Det vill han aldrig.
Han säger att han har allt han behöver i cellen.
-Ms Becnel? Tony Bogart. -Hej.
Välkommen till Imperial Courts, helvetets förgård.
-Vill ni ha nåt att dricka? -Nej tack.
Ni ska inte prata med mig, utan med Took.
Han är vår superhjälte. Om han säger ja kan vi talas vid.
Jag har skrivit till honom fem gånger, men utan att få svar.
Typiskt Stan. Jag ser vad jag kan göra.
Vad är det där?
Va? Vad säger du?
Jag sa: "Det är fönster, unge man."
Du borde försöka göra några. De kanske gör dig fri!
Mr Williams? Mr Pierson skickade det här.
-Vem är han? -Gamlingen nere i gången.
Det är fönster, unge man. De kanske gör dig fri!
Du borde försöka göra några. De kanske gör dig fri!
"Uppfattning: Att tillägna sig kunskap genom sina sinnen."
"Upptäcka: Att ta reda på. Hörsägen..."
"Vedergällning: Hämnd. Det Gud ger oss är bättre än det vi bad om."
"Ångest botas genom tro."
"Barn ska aldrig skällas ut. Jesus steg ner från himlen."
"Vi är alla inspärrade i vår hud på livstid."
"Svarta klänger fast vid det enda de inte har råd med."
"En ofarlig idé är ingen idé. Man ser aldrig det goda i sig själv."
"Förlossning: Frigöring. Att finna frälsning före döden."
"Att göra gott."
Förlossning.
"Mr Williams, jag skriver en bok om Crips-gänget"-
-och dess utveckling till ett världsfenomen.
"Som en av initiativtagarna"-
-"kan du ge mig inblick i hur gänget tillkom."
"Tony Bogart sa att jag skulle skriva. Han har läst mina böcker."
"Jag vill skriva en seriös bok. Väldokumenterad och välövertänkt."
"Jag tänker inte svärta ner dig."
Är du klar?
-Ja? -Jag ska träffa Stanley Williams.
-Kör fram. -Tack.
Vänligen ta av skorna och lägg personliga ägodelar i korgen.
Är det första gången?
-Ja. -Man vänjer sig vid det.
Det gjorde jag till sist. Förutom när den röda lampan lyser.
När den röda lampan lyser avrättas nån.
Det har jag aldrig vant mig vid.
Kommer in.
Inte längre än så.
Så...mr Stanley "Tookie"...
Tookie.
Tookie...
Ursäkta.
Är allt det här nödvändigt?
-De tycker det. -Då så...
Ska du inte fråga om lov innan du gör det där?
Ursäkta.
-Kanske... -Vem har skickat hit dig?
Polis? Domstol? En förevändning för komprometterande frågor?
-Jag har inga såna intentioner. -Är ni gift, ms Becnel?
-Skild. -Några barn?
-Ett. En son som går på college. -Så du var själv collegeflicka?
M.I.T, universitetet i Chicago. Examen från Adelphi.
-Vad gör dina föräldrar? -Min mor var lärare.
Min far hade... en oansenligt kemtvätt.
Din far slet röven av sig och du kallar hans livsverk "oansenligt"?
Varför?
Nånting annat?
-Varför vill du skriva boken? -För att finna sanningen.
-Höra den från dig. -Och vad ska du göra med den?
Jag tror att du kom för att se odjuret.
Anteckna om odjuret som grundade Crips-
-så du kan dra dig tillbaka till din fina verksamhet-
-och skriva om din avsky för gängkulturen och dess spridning.
Du får mig inte att förneka att jag avskyr gäng.
Men min personliga hållning hindrar mig inte från att skriva objektivt.
Det säger alla journalister. Den smörjan känner jag till.
"Tookie, vi tar hand om dig. Vi gör ditt, vi gör datt." Och vad gör de?
-De slaktar mig. -Jag känner inte till "dem".
Men jag vet varför jag är här. För att föra fram din sanning i dagen.
Det kan du inte. För min sanning är en helt annan än din sanning.
-Jag tror inte på att de kan mötas. -Informationen finns där.
Du kan berätta din historia, eller så berättar jag den på mitt sätt.
Så enkelt är det.
Se mig i ögonen, känn efter i magen, och ta reda på om du litar på mig.
-Din agent har ringt. -Tack, vännen.
Du har ett nytt meddelande.
Samtal från kaliforniskt fängelse. Mottagaren betalar. Samtal från...
Stanley Williams.
Kommer in.
Hur är det?
Männen respekterar dig.
En del gör det.
Tack för ditt samtal. Jag är glad över att du litar på mig.
Jag har inte sagt att jag litar på dig.
-Du måste visa att du förtjänar det. -Det respekterar jag. Tack.
Så...första frågan.
Jag vill veta varför du bildade Crips.
-För att skydda mitt kvarter. -En kriminell organisation?
Den var inte kriminell i början.
Jag flyttade dit från Louisiana när jag var nio år.
Det fanns ligister, översittare och gäng. Allas kamp mot alla.
Var kommer du ifrån?
Snutarnas hundpatrull gjorde inget för vårt grannskap.
Då visste jag att jag måste klara mig själv.
Resten kom av sig själv.
När hundarna var färdiga kastade de in oss i ringen.
Jag och en som hette Monroe.
Där lärde jag mig att vara stark. Antingen blev jag offer eller bödel.
Jag måste snabbt få deras respekt. Så fick jag dem att frukta mig.
Jag vek inte undan för nån.
Jag upptäckte att våld var effektivt. Jag måste göra det brutalaste.
På ren reflex.
Jag vek inte undan för någon. Och det blev min image.
Så dör man ung.
Så ser det ut för folk utanför. För oss handlade det om att överleva.
Varje byracka kan gömma sig på gatan, men det gör inte vi.
-Vem är vi? -Våra älskade. Vårt folk.
De krigare som vi samlade.
"Älskade"... Och du träffade Raymond Washington?
Ja. Det var där jag mötte honom.
-Slogs du mot honom? -Nej då.
-Inget krig om gatorna? -Inte alls.
Jag och Raymond ville slå oss samman och samla ihop fler unga krigare.
För att kämpa för vår sak.
Took. Raymond Washington kommer.
-Är du Tookie? -Ja, hur så?
Jag hör att du har 20-30 krigare som ger Mau Mauerna problem.
Du styr Westside och jag styr Eastside.
Slår vi oss samman blir det en farlig blandning.
Westside är ju coolt, men Eastside regerar.
Nej. Eastside är coolt-
-men Westside regerar.
Fattar du?
Vi samlade båda en grupp krigare. Vi stal dem från andra gäng.
Vi tog alla från Sportsman Park. Och gatorna däromkring.
Northside, Southside, Eastside och Westside.
Saken var den att Crips snabbt blev så mäktiga-
-att ingen ville bråka med oss. De andra visste att vi skulle vinna.
De anslöt sig i stället för att bekämpa oss.
-Det låter som om det var kul. -Så kan man faktiskt se det.
Det handlade om ren och skär styrka. Man mot man. Vem var starkast?
Och vi klarade av alla. Men allt förändrades när de...
...började skjuta.
-Bloods, alltså? -Ja.
De sköt först? Och ni sköt tillbaka?
Det tog inte slut bara för att vi inte sköt. Det var krig.
Men de var ju inte fienden. De var svarta, unga män.
Det här är frågan:
Hur kan du rättfärdiga att skjuta dina egna?
Kärnan i det är nog ingrott självhat. Jag tycker att...
När man matar en individ med nedsättande bilder om honom-
-och hans ras börjar han att tro på dem.
Det är stereotyper som visar svarta som pajaser och analfabeter.
Promiskuösa, våldsamma socialfall. Kriminella.
Dessvärre tror många svarta på de stereotyperna.
Så man sträcker sig efter dem som är stereotyper.
Man försöker utplåna de negativa bilderna-
-för att bli av med självhatet som äter upp en inifrån.
Det är en strålande hypotes. Det är det verkligen.
Men med all respekt, mr Williams...
Alla afroamerikaner i det här landet har matats med dessa bilder.
Vad menar du?
Du är fortfarande ansvarig för vilka strider du väljer.
Var finns din familj i det här?
Kunde ingen hjälpa dig med att jaga de negativa bilderna på flykt?
-Det gick inte prata med mamma om det. -Din pappa då?
Är det han?
Då jag var för jobbig för min mor körde hon mig till min far.
Stan, det är Stan. Din far.
Följ med.
Vänta här. Jag kommer snart.
Du är inte bara ful. Du är ful!
Gatan blev min far. Crips blev min familj.
Har du aldrig tänkt på hur många unga svarta män ni sände i graven?
Jag trodde att det var en intervju. Du skäller ut mig.
Om inte vi hade startat gängen hade andra gjort det.
Om inte Crips, hade det varit andra. Det handlade om att överleva.
Det har i alla tider handlat om att överleva.
Vilket skitsnack.
Det är lätt att kritisera, men vad har du gjort för grannskapet?
-Återvänder du hem och spelar vit? -Varför vill du underkänna min ras?
Du känner mig inte alls.
Du vet inte hur svårt det har varit för mig att kämpa mig upp.
-Du har inte en susning. -Och vad har du blivit?
Du går som dem, talar som dem, plattar ditt hår. Du är förlorad.
Jag kanske är förlorad. Men jag är fri och det är inte du.
-Jag behöver inte det här. -Jo, det gör du.
-Vakter? -Vi ses nästa vecka.
Klä av dig.
Böj dig framåt.
Ditt besök kom inte. Du ska tillbaka till cellen.
Jag hade dåligt rykte och fick bara respekt för att folk fruktade mig.
Det var fel. Man får inte respekt genom att hota folk med våld.
Många gängmedlemmar är rädda-
-men förtiger det för att verka tuffa inför de andra.
De lever efter reglerna. Enligt dem får man vara oärlig.
Enligt deras regler är det okej att bruka våld mot andra-
-och att sätta livet på spel.
Men du behöver inte leva efter deras regler. Du kan välja nya regler.
Robert, kan du inte låta bli? Snälla.
-Vad är det nu? -Ny fängelsedirektör, nytt system.
Jag såg att alla andra hade med sig mat, så...
Det var nog lite övermodigt.
Se det som en försoningsgåva. Hoppas att du inte blir förnärmad.
-Vill du ha mig åtalad? -Va?
Åtalad för överfall. För nu överfaller jag maten.
Maten är hemsk här.
Du köpte den i automaten, men för oss är det gourmetmat.
-Tack. Det var vänligt av dig. -Det var så lite.
-Är det okej? -Mer än okej.
-Jag skulle ha tagit med tabasco. -Ja, det skulle du.
-Jag har läst det du har skrivit. -Och?
-Jag var väldigt imponerad. -Tack.
Det gör det lättare för mig att be dig om hjälp.
-Med vad? -Jag vill stoppa det.
Stoppa det vansinne jag har skapat.
-Jag vill skriva en barnbok. -Toppen. Det ser jag fram emot.
Om jag samlar material och skickar det till ditt kontor efterhand som...
-Nej, mr Williams... -Säg Stan.
Jag skriver inte barnböcker. Jag är journalist.
Jag ska ju skriva min egen bok.
-Jag har inte tid. Beklagar. -Jag ska berätta för dig om tid.
I går avvisade de ännu ett av mina överklaganden.
För varje avvisat överklagande är jag närmare döden.
Vem av oss har mest tid?
Mitt eftermäle ska inte bara vara att jag bildade Crips-
-om jag kan hindra nån från att hamna här. Ms Becnel...
-Säg Barbara. -Du är den enda som kan hjälpa mig.
-Utnyttjar du mig? -Va?
Om du tror att du kan utnyttja mig för att få din frihet-
-kommer du ingenstans med det. Men om du är uppriktig-
-och vill ställa saker till rätta igen och nå ut till de unga...
...så gör jag allt som står i min makt.
Jag har faktiskt tänkt utnyttja dig.
-Ursäkta? -Till att hämta fler kycklingvingar.
De sa att du inte hade humor.
Något slog mig då jag läste det du hade skrivit.
Du skrev att du under en period i din gangstertid kände-
-att du var nära döden.
Ja. Det var hemskt.
En dag gick det upp för mig att alla som jag älskade...
...var döda. Raymond var död. Monroe var död. Buddha.
Bara borta. Då fick jag en glimt av att jag stod nästa på tur.
-Är han död? -Ja, han är död. Kom, vi sticker.
De skickade ut mig för att skjuta kungen.
Då sa de att jag inte skulle gå igen.
När jag började gå fanns det ingen väg tillbaka.
Det var en blodig helg i L.A. Sex döda på mindre än två timmar.
Även för South Central var det en hemsk massaker.
Över 20 döda under gängupproret.
Varför tog en del av hans bröder och systrar hans liv?
Jag vill skapa fred mellan Crips och Bloods. Det är utom kontroll.
Vi ska få dem att prata med varandra.
-Och vad blir min roll? -Prata med Tookie.
Han kanske kan sätta i gång det. Prata med ledarna.
-Du skulle kunna fråga honom. -Det kan jag inte tillåta mig.
-Försök bara fråga honom. -Jag kan inte...
-Jag är journalist, inte förhandlare. -Du är skyldig mig en tjänst.
Om du som grundare ansluter dig till fredsprocessen-
-finns det ingen väg tillbaka.
Om du inte vill kännas vid gängvåld och säger att du inte längre är med-
-är dina dagar kanske räknade.
-Det vet jag. -Är du villig att ta den risken.
Om det här kan skapa fred mellan Bloods och Crips och stoppa våldet-
-pratar vi inte om risker. Då pratar vi om ansvar.
Tiden är ute.
Tänk över det.
Ja, han kan stöka till det.
Ja, mycket lustigt. Du kan få smäll.
-Jag måste prata med dig. -Jag pratar i telefon.
-Lägg på. -Vänta lite! Snälla!
Då så...
Jag ringer senare.
Var har du fått den? Vem har gett dig den?
-Din pappa? -Du ger honom skulden för allt.
-Han sumpade sin chans. -Du känner honom inte!
-Du känner honom inte. -Ge mig den.
-Absolut inte. -Ge mig min pistol.
-Fint. Behåll den du. -Våga inte gå nu!
För att du ska rota i mina saker? Pappa respekterar mig i alla fall.
-Gå och be honom om goda råd! -Det är precis vad jag gör.
-Vad ska jag göra? -Knacka huvudet av honom.
-Det är bara för... -Det skulle jag göra.
-Men du vet vad jag fick ut av det. -Jag är orolig för honom.
Han är din son. Du är bågen, han är pilen.
Om du har siktat i en riktning och släppt, kan det inte ändras.
Men om du spänner bågen tillräckligt hårt hittar pilen fram.
Jag orkar inte lyssna till det där filosofiska snacket just nu.
Ska vi hellre prata om transitiva verb?
Den grundläggande tanken är alltså att framställa gängen-
-som en självdestruktiv aktivitet som har förstört...
För 20 år sen var jag med om att starta Crips.
I dag pratar jag med er från dödscellen.
Jag hade aldrig trott att Crips skulle sprida sig till hela USA-
-ja, hela världen. Jag ångrar det arv jag efterlämnar mig.
För det är ett arv av svarta som skjuter svarta.
Jag beklagar min del i problemet.
Men det uppmuntrar mig mycket att se er här i dag.
Det säger mig att jag inte är ensam om att ångra det arv-
-och se det för vad det är.
Ingen har större inflytande på gängvåldet än medlemmarna själva.
De kan bäst förändra den våldsamma kursen. Det måste vi göra.
Vi måste gå ut och skapa fred. Vi måste sluta utplåna varandra.
Vi måste stoppa detta vansinne, för när allt kommer omkring-
-ligger skulden bara hos oss.
Vi måste kämpa som om det gällde livet, som om vi vore gatukrigare-
-för att bygga upp en ny kultur och skapa ett nytt arv, av fred.
Kom igen.
Det var Crips- och Bloodsmedlemmar, som var släkt-
-men inte hade setts på åratal för att deras kvarter låg i krig.
De kramades till slut. Det var otroligt.
-Morgan! Morgan! Morgan! -Döda Morgan!
Du hamnar i helvetet!
Jag har ett uttalande från Robert Morgan, som jag vill läsa upp.
"27 mars fyller delstaten Kalifornien mina ådror med pentotalnatrium"-
-"bromid och kaliumklorid vilket kommer att leda till min död".
"Jag har frivilligt gett upp min rätt att överklaga."
"Många har kallat det självmord. Det är det inte."
"Jag har levt mitt vuxna liv i fängelset, nästan 30 år i dödscell."
"Jag är en förnuftig man."
"Det vore irrationellt att välja ännu ett årtionde bakom galler."
Glass.
Vår fader, du som är i himlen.
Låt ditt namn bli helgat. Låt ditt rike komma.
Låt din vilja ske på jorden så som i himlen.
Ge oss i dag det bröd vi behöver-
-och förlåt oss våra skulder, liksom vi förlåter dem som står oss i skuld.
Utsätt oss inte för prövning...
Ring Steve.
Jag har skjutit upp boken på obestämd tid.
Vad gör du?
Jag har slitit för att sälja den. De betalar förskott.
-Slänger du bort det? -Jag ska hjälpa Stan med hans bok.
Ingen ger ut en barnbok skriven av en mördare i dödscell.
Det är det jag vill.
Du har kommit för nära den mannen.
Jag behöver en agent, ingen terapeut. Är du agent, så okej.
-Om inte, så kan jag bara... -Inga ultimatum.
Är du med eller inte?
Jag är med. Men han manipulerar dig.
Serien har titlar som "Gäng och ditt kvarter" och "Gäng och maktmissbruk".
Beklagar, det är inget för oss. Ska vi gå?
Möjliga titlar i serien är: "Gäng och maktmissbruk"-
-"Gäng och låg självkänsla," "Gäng och ditt kvarter".
Jag beklagar, ms Becnel. Det är inget för oss.
Varför inte?
Jag vill inte ge en fyrfaldig mördare en röst.
Vad kvalificerar honom till att bli en röst som mina barn ska lyssna till?
Ursäkta?
Det är ett latinskt talesätt som Stan ofta använder:
"De fördömer det de inte förstår."
Gå inte ännu. Kan ni berätta mer om projektet?
Gärna.
Jag ska förklara varför vi tycker att böckerna ska ges ut.
Jag tycker att det är väldigt viktigt...
Stan, det är många stavfel. Det är mycket vi måste rätta till.
Men som helhet är det bra.
Okej, men i fjärde stycket, på andra sidan...
Dagens bokupplägg: "Gäng och ditt kvarter" av Stanley Tookie Williams."
"När unga går med i gäng går det ut över oskyldiga."
"Ibland blir små barn skjutna."
"En riktig vän kallar dig inte för fegis."
"Jag trodde att jag var smart om jag spöade folk."
"Att jag vann folks respekt. Men där misstog jag mig."
"Jag har lärt mig att maktmissbruk aldrig leder till något gott."
Böckerna går åt som smör i Europa, Afrika och Japan.
Och Winnie Mandela har bett om lov att besöka dig.
Kan vi inte säga nej?
Då slaktar pressen oss. Mandela har berättat om besöket.
-Hur blev det så här? -Det är böckerna. De är populära.
Jag måste förbereda dig på att Stan är rätt blyg i början.
Tystlåten. Men prata på. Han tinar upp.
-God morgon. -Den andra ingången.
-Vi ska kroppsvisitera henne. -Inte på några villkor.
-Då får ni inte tillträde. -Vet ni inte vem hon är?
-Jag tar hand om mrs Mandela. -Tack. Det är ju löjligt.
Det är ett stort ögonblick för mig.
Jag är högstämd. Jag önskar att jag vore diktare.
-Det är en stor ära för mig. -Nej, det är en ära för mig.
Dina böcker har berört många.
Dina ord finns på många barns läppar i mitt land.
De unga i Sydafrikas hårda kvarter lever-
-som man gör i ghetton i ditt land.
Men jag möter motstånd. En del anser att gäng är tabu i skolorna.
Jag kanske inte är rätt talesman.
Deras rädsla gör dem blinda. Men du måste fortsätta.
Tänkte Mandela på döden då han satt i fängelset?
Varje dag. Det var det som höll honom vid liv.
Du ska inte vara rädd. Kan du signera mitt exemplar?
Ja, jag... Jag gör vad som helst för er.
Det här är helt otroligt.
-Fatta mod. -Tack.
-Ms Becnel... -Hej.
Först böckerna, nu Mandela. Vi vill inte ha all publicitet.
Jag väntar på svar på överklagandet. Mitt jobb är att hålla mannen vid liv.
Naturligtvis. Men böckerna gör verkligen en stor skillnad.
Strunt i det. Det skadar hans fall. Vill du ha böckerna eller mannen?
-Vad menar du? -Hans liv eller hans böcker?
Stoppa samarbetet för stunden. Er relation grumlar hans omdöme.
Ms Becnel? Det här är Mario Fehr, medlem av det schweiziska parlamentet.
Jag har läst Stanley Williams böcker.
Jag är väldigt imponerad. Han är en duktig författare.
Den här dan ska påminna mina landsmän om vår förpliktelse till frihet-
-neutralitet och, viktigast av allt, medmänsklighet.
På San Quentin i Kalifornien sitter nu en dödsdömd man.
Hans namn är Stanley Williams.
Mr Williams har lanserat ett omfattande, internationellt program-
-som ska få bort de unga från gäng och droger-
-våld och fängelsestraff.
Det här är skandalöst!
Om vår värld skapar en förtappad själ-
-är det då inte vår plikt att låta varje liv räknas?
Stanley Williams har fått gäng i USA att sluta fred-
-och har satt stopp för gänguppgörelser på Schweiz gator.
Mr Williams internationella kampanj för att rädda barn-
-och skapa ett bättre samhälle-
-har gett en person från gatorna en ovanlig möjlighet-
-att hjälpa unga med problem, över hela världen.
Så i dag använder jag min makt som representant för mitt land-
-till att nominera Stanley Williams som sitter i dödscell-
-till Nobels fredspris.
Det är ute på nätet och i tidningen i morgon. Gratulerar.
Var försiktig. Det kommer att få konsekvenser.
Den enda konsekvensen är att du får Nobelpris.
Ja, men ta hand om dig.
Det ska jag göra.
-Nu kommer hon. -Vad är ert förhållande till Williams?
Offrens intresseförening hävdar att nomineringen skändar Nobelpriset.
Ni vet att jag inte har nånting här. Tänker ni plantera nåt?
Jag pratade med mr Williams i morse. Han är hedrad över nomineringen.
...att mr Williams fortfarande är inblandad i gängkriminalitet.
Borde han nomineras?
-Leder Williams ännu Crips? -Ja.
-Har ni bevis? -Vittnesmål från andra intagna.
-Anonyma? -Ja.
-Vem fan är det? -Gamla fiender.
Jag har gjort allt för att hjälpa dig. Om du går tillbaka till den världen...
Jag är ingen hycklare. Jag håller mitt ord.
Då jag startade Crips-
-skulle jag vara den hårdaste gangstern. Och det blev jag.
Jag blev kung över Crips och berättade det för hela världen.
Men nu har jag ändrat kurs. Det handlar om att tjäna, att frälsa.
Jag tar inga droger, svär inte, dricker inte.
Det har jag praktiserat i åratal. Ser du inte det?
Ser du inte att du och min mor är de enda jag kan lita på?
Du har gjort mer för mig än någon annan. De vill så split mellan oss.
Du är nominerad till ett Nobelpris-
-och de vill dra dig i skiten. Jag önskar jag kunde spöa dem.
-Vad? -"Vrede skapar skada och förlust."
De vill provocera fram en reaktion. Titta bara hur du reagerar nu.
Du har rätt. Men vet du vad?
Pressen lyssnar till oss. Jag får 50 samtal per dag.
Vi tar upp kampen.
Det gör vi redan genom böckerna. Låt mig klara av det på mitt sätt.
Hur då?
Nämnden ska snart ta upp mitt fall. Jag har suttit här i sex år.
Sex år i isolering, avskuren från allt.
Där ska jag börja.
Du menar alltså att du har förändrats?
Under mitt första årtionde här var mitt uppförande negativt.
Men jag använde tiden till att lära om mig.
Jag gjorde mig av med dåliga vanor. Jag har blivit en principfast man.
Jag inledde ett projekt för att hjälpa barn.
Min insats bär nu frukt.
Hur kan vi veta att du inte söker hämnd om du benådas?
Hämnd finns inte i min vokabulär. Jag har bara mitt ord.
Och jag håller ord. Ni har mitt ord på att jag inte söker hämnd.
Ja, jag tar emot samtalet. Stan?
Jag har goda nyheter. Jag får lämna isoleringen.
Fler böcker, fler skrivredskap, kanske också tv.
-Barbara? -Det låter bra, Stan.
Vad är det? Barbara?
Har du pratat med din advokat? Då vet du alltså inte.
-Vad är det jag inte vet? -De har svarat på överklagandet.
Det avvisades.
Nu går vi till Högsta domstolen.
Nej, de... De tar inte upp fallet.
De kanske gör det nu.
De avrättar mig inom sex månader.
Såja, mamma.
Jag har klippt ut alla artiklar om nomineringen.
En hel mapp full. Jag skickar dem till dig.
Det är många som har ringt. Faster Celia, kusin Shannon-
-till och med farbror Ray från Baton Rouge såg dig på tv.
-Minns du farbror Ray? -Ja, det gör jag nog.
-Har pressen jagat dig? -De ringde mycket i några dar.
Jag sa att det var fel nummer. Vi är många i telefonkatalogen.
-Har du det bra här? -Ja, jag har det bra.
Men jag har aldrig riktigt vant mig vid stället, på alla dessa år.
Ibland funderar jag på vad som hade hänt om vi hade stannat i Louisiana.
Jag ville flytta för att jag trodde att det var bättre här.
Jag minns att du inte ville följa. Du gömde dig då vi skulle flytta.
Då vi hittade dig, hoppade du upp hos mormor och höll fast dig.
-Nej då. -Vi fick släpa dig till bussen.
Du hade det inte lätt.
-Vem hade det? -Önskar jag hade hållit dig borta.
Hör nu.
Det förflutna går inte att ändra på. Det hjälper inte att ångra sig.
Ibland tänker jag att om det här var vägen mot mitt mål-
-så måste jag följa den.
Jag är stolt över dig.
Det ska du inte vara.
Jag älskar dig.
Vad är det?
Jag plockande den utanför då vakten inte såg.
Jag har inte sett en blomma på 20 år.
Jag tar med den. Jag tar med blommans essens.
Den tid jag har kvar vill jag vara närvarande varenda sekund.
Stan, jag...
-"Medan jag andas ut..." -Ja.
Låt oss koncentrera oss på arbetet. Det är viktigast just nu.
Mr Williams? Redo att flytta?
Tookie är tillbaka!
Jag ska bara hämta mina saker.
-Har du mer? -Jag klarar mig. Tack.
-Ms Becnel? -Ja.
-Barbara Becnel? -Ja, det är jag.
En hälsning från offren.
-Nej! Låt bli! -Vad är det med dig? Kom hit!
Det är blodet från ett av Stan Williams offer.
-Du stödjer en mördare. -Jag stödjer mänskliga rättigheter.
Vad har Al Owens för rättigheter?
Williams arbetar varje dag för att sätta stopp för dödandet.
De hade alla rättigheter. Gud förlåter dig inte.
Angriper du mig i Guds namn?
Du är inte bättre än nån annan som använder våld.
Det är inte Gud. Jag hör inte Guds stämma.
Gud handlar inte om hat och hämnd. Gud står för förlåtelse och ånger.
Om du nånsin närmar dig mig eller min familj-
-har jag rätt att försvara mig, och det kan du lita på att jag gör.
Kan du vara vänlig och gå?
-Å nej, vännen. -Det ordnar sig, mamma.
-Det ordnar sig. -Har jag inte rätt? Jo, det vet jag.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
Jag har flera gånger sagt att du ska vara försiktig.
Han dök upp ur det blå. Plötsligt var jag insmord i blod.
Öga för öga, tand för tand. Det mottot följde jag länge.
Du måste göra research åt mig på Key Street.
Skicka in alla du hittar. Jag vill göra en plan för vapenvila.
Och så ska jag prata med Tony.
Barbara?
-Stan, Tony är död. -Vad är han?
Han blev nedskjuten.
Alla som ska ut på gården ställer sig utanför sina celler!
Varsågoda.
Ska du inte ut?
God morgon.
Tookie och Deuce-Five på gården samtidigt. Är inte det fel?
Det måste vara fel. Enligt gängreglerna angriper Took honom.
Håll ett öga på honom.
Du ska inte längre frukta mig.
Jag lever inte längre efter reglerna. Våld är ingen del av mitt liv.
Jag vill dig inget ont.
Hör du det?
Det är mitt hedersord. Det har du mitt ord på.
I morse dödades minst tio personer av en självmordsbombare i Jerusalem.
Mer än 30 sårades.
Självmordsbombaren var en 23-årig palestinier från Betlehem...
De flesta är överens om att så länge det finns droger, finns det gäng.
En tioårig pojke dödades då han lekte utanför sitt hem.
Pojken hamnade i skottgluggen för en gänguppgörelse.
Helgen, som krävde 15 dödsoffer, var den blodigaste på tre månader.
-Vänligen följ med mig. -Varför det?
De bad mig föra dig till rättsalen.
Ta av skjortan och byxorna.
Känner ni till proceduren som väntar?
Vad handlar det om?
Vi har informerats om att ni ska avrättas i morgon.
Hur hände det? Jag förstår inte.
Er advokat missade sista datum för uppskov.
-Dödar ni mig på grund av det? -Jag utför bara mitt arbete.
Mr Williams, känner ni till proceduren som ska utföras?
Ja, det gör jag. Sista måltiden, prästens smörjelse-
-nya kläder att dö i, mina sista ord-
-den långa vägen till kammaren där jag spänns fast i stolen...
Låt oss göra det så smärtfritt som möjligt.
Hur i hela världen kan det göras?
-Vilken religion tillhör ni? -Ingen. Jag tror på en Gud.
-Önskar ni en präst? -Jag ber direkt till Gud.
Vilken släkting ska vi kontakta?
Jag bryr mig inte.
Tookie! Tookie!
-Vänta här. Jag kommer snart. -Det är fönster.
Vi finner den åtalade, mr Williams, skyldig till fyra mord.
Ja, han är död.
Jag drömde att det hände.
De kom för att avrätta mig, men den här gången var det ett misstag.
Vad hemskt.
Varje dag när jag vaknar är jag arg, ber, tränar och mediterar-
-för att finna frid. Jag vill inte vänja mig vid det.
I granncellerna målar de väggarna och vill få ut det bästa av det.
Det vill inte jag. Jag vill inte vänja mig vid det.
Varje morgon när jag vaknar vet jag att jag inte borde vara här.
Varför gör vi goda gärningar? Är det för att få något gott igen?
Hoppas vi att Gud noterar allt det goda vi gör?
Vi gör goda gärningar för att det får oss att känna oss levande.
Under den sista halvan av mitt liv vill jag leva och uträtta något.
Om jag ska dö för att visa den sanna meningen...då får det bli så.
Jag når ut till folk. Jag berörde en man i ett fjärran land.
Han nominerade mig till ett fredspris.
Vi var inte ute efter Nobelpris. Vi kämpade bara för de unga.
Och det ska vi fortsätta med så att de kan växa upp och bli något.
Bli goda äkta makar och få drömmar att gå i uppfyllelse.
Det är mer kamplusta i mig.
Du då?
Hej, bröder och systrar. Grattis till att ha antagits till kursen.
Ni är de bästa och klokaste barn. Ni är nationens framtid.
Det fyller mig med glädje att få besvara era frågor.
-Jag! Jag! -En i taget.
Det här är ingen gladiatorskola. Man kan inte bevisa något här.
Det här stället gör ingen till man. Se på mig!
Lyssna nu noga.
Så snart du hittar ursäkter för dig själv är du på väg in hit.
De vill gärna ha hit dig. De väntar på dig.
Men se på mig. Jag vill inte att det ska hända.
Jag vill inte se nån av er på väg in hit.
Det är inte en plats för er.
Nu sluter vi ett avtal. Allihop.
Vi lovar varandra att ni aldrig hamnar här.
-Förstår ni? -Ja.
Käre himmelske fader. Vi vet att du vet allt.
Du är början och slutet, alfa och omega.
Vi är i en situation där vi ber dig leda oss-
-vara hos oss och upplysa oss genom din kunskap.
Käre Herre, låt detta lilla frö växa till en blomma-
-som alla bildligt talat kan dofta och finna inspiration i.
En dag behöver vi kanske inte längre kämpa i den här världen-
-speciellt inte mot våra bröder.
Herre, jag ber dig att jag ska bevara fokus på det som ska göras.
Använd Barbara Becnel som ditt redskap. Du har fått mig i bur-
-men har låtit mig sjunga och bryta ner murarna.
Fått murarna att falla, så folk kan se drömmen i mitt hjärta.
Herre, om jag måste gå igenom det här och ska offras för dig-
-för att sprida budskapet, må det vara så. Amen.
Professor William Keach-
-har nominerat Stan Williams till Nobelpriset i litteratur.
Den före detta ledaren till Crips- gänget har skrivit barnböcker.
Williams nominerades förra året till Nobels fredspris av Mario Fehr.
Men priset gick till Kofi Annan.
Jag nominerar Williams för att ära ett modigt och meningsfullt verk.
Tillbaka till studion.
I september 2002 avvisades Williams senaste överklagande.
Ändå föreslog de att Williams skulle benådas på grund av sin insats.
Stan Williams sitter ännu i dödscell efter 23 år.
Hans advokater överklagar fallet. De anser att deras klient är oskyldig.
Williwams budskap når ut till barn i hela världen.
Han försöker ständigt skapa ett fredsavtal-
-som ska sätta stopp för gängvåld.